Ällin
omistaja havaitsi sisällä lampun valossa Ällin mykiössä jotakin koiran ollessa hiukan
alle 1 v ikäinen ja vei koiransa kasvattajien kehotuksesta silmätarkastukseen.
Silmätarkastuksessa Älliltä löydettiin sama synnynnäinen silmävika, joka vanhalla
koirallamme Pekolla oli: kolmion muotoinen himmentymä molemmista mykiöistä.
Tarkastuksen tehnyt eläinlääkäri totesi diagnoosin olevan täsmälleen sama kuin Pekon
tarkastuspapereissa, joista olimme toimittaneet kopiot hänelle nähtäviksi.
Eläinlääkäri totesi myös, että himmentymä tuskin leviää, eikä sen pitäisi
koiraa vaivata. Pekolla himmentymät todettiin uusintatarkastuksessa leviämättömiksi.
KoiraNetissä molemmilla koirilla lukee sama diagnoosi: HC, posterior polaarinen kaihi,
selvä kolmiom., aste 2. Ko. vika luokitellaan perinnöllisten harmaakaihien ryhmään. Kuukauden sisällä ensimmäisestä silmätarkastuksesta
Ällin isäntä oli huomaavinaan muutoksen silmässä. Koira käytettiin
uusintatarkistuksessa parin kuukauden päästä ensimmäisestä tarkistuksesta ja kaikkien
suureksi suruksi, kaiken etukäteistiedon ja ennusteiden vastaisesti kaihin todettiin
levinneen nopeasti ja johtavan koiran sokeutumiseen. Älli lopetettiin vain 1 v 2 kk
ikäisenä, ennen kuin se oli täysin sokea.
Ällin omistaja oli ollut niin tyytyväinen
lahjakkaana pitämäänsä koiraan, että tämä oli kova isku. Älli oli jo viime
syksynä, puolivuotiaana penikkana aktiivisesti mukana metsällä. Kaksi syksyn
ensimmäistä sorsaa isäntä haki itse, noin 20 tämän jälkeen ammuttua sorsaa Älli
haki vakuuttavasti ja varmasti. Mukana oli myös haasteellisia haavakon jäljityksiä, kun
Älli haettiin etsimään maastoon tutulta metsästäjältä jääneitä sorsia pari
tuntia ampumisen jälkeen. Sorsastusjärvi on rehevä lintujärvi, tiheää kaislikkoa
leveälti, mikä lisää noutosuoritusten haasteellisuutta. Lisäksi Ällin noudettavaksi
pudotettiin ensimmäisenä metsästyssyksynä kaksi hanhea ja yksi latvateeri. Ehtipä
Älli saada pudotuksen seisonnaltakin, isäntä oli hereillä tilanteessa ja koppelo tuli
talteen. Isäntä oli omien sanojensa mukaan 100% tyytyväinen koiraan sekä
metsästyksellisten taipumusten osalta että kotikoirana. Oli erittäin kova paikka koko
perheelle kun Ällistä jouduttiin luopumaan. Isännän tyytyväisyyttä rotuun kuvaa se,
että Ällin sairauden laadun varmistuttua Saksasta varattiin uusi pentu, Buster v.
Mellin, josta toivottavasti kasvaa hyvä metsästyskäyttökoira ja perheenjäsen.
Myös rodun kannalta tapauksen merkitys on suuri,
tällaista emme enää koskaan toivo rodun kasvattajien joutuvan kokemaan ja siksi
olemmekin erittäin aktiivisesti lähteneet selvittämään sairautta ja taistelemaan
sitä vastaan. Hannes Lohen tutkimusprojektiin on lähetetty DNA-näytteet sekä Ällistä
että sen emästä ja kaikki pentuesisaret yritetään värvätä mukaan, koska näin on
parhaat mahdollisuudet saada taudin periytyminen selvitettyä. Myös kansainvälistä
yhteistyötä asiassa on viritelty.
KAIHI (HC) PITKÄKARVAISELLA
SAKSANSEISOJALLA |